![](https://iuhli.cz/wp-content/uploads/2023/12/Petra-vymenila-laborator-za-praci-technologa-Foto-Seven-Energy_compressed.jpg)
Práce v elektrárenských provozech bývá obvykle vnímána jako čistě mužská záležitost. Najdou se ale i výjimky, mezi ně patří Petra Ošlejšková, technoložka provozu POZ (odsíření) v Elektrárně Chvaletice.
Jak se mladá žena dostane k práci v elektrárně?
Byla to spíš velká náhoda. Původně jsem se ucházela o pozici laborantky ve zdejší laboratoři, což nevyšlo, ale shodou okolností právě skončil technolog odsíření a můj životopis se dostal do rukou kolegům z řízení provozu, kteří mi zavolali a velmi rychle jsme se dohodli. Jsem tu od dubna a určitě nelituji, že jsem nabídku využila. Baví mě to možná ještě víc, než kdybych pracovala v laboratoři.
Neměla jste obavy vstoupit do energetiky, do oboru, který v současnosti nepatří zrovna k těm nejatraktivnějším?
Mám vystudovanou biologii na Jihočeské univerzitě, což po pravdě řečeno není obor, po kterém je na trhu práce obrovská poptávka. Uplatnění se samozřejmě najít dá, ale nechtěla jsem jít pracovat například do nemocnice, to by mě asi příliš nebavilo. Práce v elektrárně pro mě rozhodně nebyla překážka.
Bylo hodně věcí, které jste se pro práci na odsíření musela naučit, protože jste je neznala?
Jsem sice vzděláním biolog, ale dělala jsem práci pro Ústav chemie, takže ani chemie mi nebyla úplně cizí. V tomhle ohledu jsem měla docela dobrou průpravu. Co jsem neznala, byla strojařina. Fyziku jsem měla naposledy na střední škole, lehce jsem se jí dotkla během studia ve fyzikální chemii, ale jinak pro mě strojařina byla něco úplně cizího, co se člověk musí doučit a ještě pořád to doháním. Je vlastně nutné naučit se prakticky všechno, protože odsíření jako obor v osnovách žádné školy nenajdete. Je to práce, o které se moc nemluví a spousta lidí o ní možná ani neví, obecně se ale od ostatních chemických oborů příliš neliší.
Elektrárna Chvaletice uspěla v doménovém sporu s aktivisty
Našlo by se něco, co vás na této práci opravdu překvapilo?
Překvapilo mě, jak velkou úlohu hraje chemie, ale hlavně jak celý systém reaguje na sebemenší změny. Každý vidí obrovská zařízení, která pracují s velkými objemy, přesto je všechno velmi náchylné na jakékoli odchylky. Musí se hlídat řada proměnných. Velkou roli hraje samozřejmě uhlí, jeho kvalita a chemické vlastnosti mají poměrně zásadní význam. Mě ale baví stále něco řešit, přemýšlet o věcech. Prakticky každý den je to jiné a člověk musí reagovat. Není to tak, že jednou nastavené běží samo samospádem. Rozhodně to není rutina a to je pro mě přitažlivé.
Jak se vám pracuje v převážně mužském oboru?
Na to si vůbec nemůžu stěžovat. V minulosti už jsem pracovala ve vyloženě ženském kolektivu a musím říct, že práce v čistě mužském týmu mi přijde lepší, otevřenější. Nemyslím si, že mě kolegové berou s rezervou. Naopak kdykoli přijdu, že něčemu nerozumím, rádi mi pomůžou a všechno mi vysvětlí. Moji práci žena zvládne. Možná je to dáno tím, že v minulosti ji vykonávali především strojaři, což byli především muži, kdežto teď se objevují víc chemici, což je obor, ve kterém se prosazují ženy.
Nedávno jste se vrátila z konference v Německu, čím se zabývala a může se česká elektrárna srovnávat se zahraničními?
Jednalo se o konferenci zaměřenou na chemismus vody, ale řešila se i celá řada dalších věcí, které se nám mohou hodit. Mluvilo se o emisích, rtuti, metodách měření, tedy o věcech, které známe a také se jimi zabýváme. Jedním z témat byly například problémy se sondami na měření pH suspenze v absorbéru, což jsou záležitosti, které řešíme ve chvaletické i počeradské elektrárně. V Německu se v podstatě věnují stejným problémům jako my. Všechny metody, které se u nás zkoušejí a uplatňují, se využívají i v jejich podmínkách.
Kromě toho, že vás baví vaše práce v Elektrárně Chvaletice, čím vyplňujete volný čas?
Za svého velkého koníčka bych označila akvaristiku. Nejsem žádný specialista, věnuji se tomu zhruba čtyři roky. Není to vlastně příliš vzdálené od toho, čemu se věnuji profesně. Akvaristika hodně souvisí s chemismem vody, což je nakonec něco, co se dá hezky použít i v práci v elektrárně, protože velkou roli v odsíření hraje také chemismus procesní vody.